DIN EPISODUL ANTERIOR
Mă aștept să ne mândrim cu voi. E vorba de viitorul Germaniei.
Adăpostiți-vă.
Este... E fratele tău.
Foc.
Am fost cinci. Cinci prieteni.
Ne cunoșteam de când eram copii.
Charly va fi soră medicală. Reprezentăm femeia germană.
Charly.
- Îl iubești demult? Știe? - Nu cred.
Credea că trebuie să-și facă datoria.
Sora Charlotte a raportat că aici se ascunde o evreică.
Îmi pare rău.
Viktor Goldstein. Tatăl său era un croitor respectat.
Viktor trebui să preia afacerea. Înainte de "noaptea de cristal".
- Un bun german respectă legea. - Noi nu mai suntem germani.
Evreii vor fi deportați în est.
Ea e Greta. Ce doi erau inseparabili.
Credeam că va deveni o vedetă. O nouă Marlene Dietrich.
Și vroia să-l salveze pe Viktor.
Am nevoie de niște acte. Mă poți ajuta?
Fac o vedetă din tine.
Fratele meu mai mic, Friedhelm.
- Războiul te va face bărbat. - Va scoate ce e mai rău din noi.
Îi plăcea Rimbaud și Jünger.
Aici nu sunt fratele tău.
Războiul l-a transformat într-un războinic.
Și eu... Wilhelm Winter locotenent al companiei Windhund.
Unde sunt evrei sunt și partizani.
- Suntem în război. - Ăsta nu e un război.
Ba da. Unul nou. În numele Comandantului Suprem.
Până la Crăciun se termină războiul.
Am fost cinci.
Friedhelm.
MAMELOR NOASTRE, PĂRINȚILOR NOȘTRI Episodul 2 UN ALT RĂZBOI
Traducere și adaptare LAGARDE
Mai 1943. Cu doi ani în urmă, ne-am luat rămas bun, în Berlin.
Doi ani. Nu vedeam sfârșitul. La început era doar ceva nou...
Acum știu. Armata germană nu este invincibilă.
Ne-am mutat poziția la Orel. Așteptam bătălia finală.
Lupta care va sfârși războiul.
Nu știu dacă mai insuflu camarazilor mei...
Credința într-o victorie.
Mai departe.
Adăpostiți-vă.
Ieșiți afară.
Ne-ai tras o sperietură frumoasă.
Soră, te rog, ajută-mă...
Soră.
Pansează-l pe rus.
- Dar trebuie să... - Fă-o.
- Prima dată cei cu răni la cap. - Și rusul?
Nu avem morfină nici pentru oamenii noștri.
Pornește radioul, soră Charlotte.
Soră Hildegard, la operație.
Aceasta a fost binecunoscuta Grete Del Tores cu "Inimioara mea".
Înaltul Comandament al Forțelor Armate anunță:
Comandantul nostru Suprem, aduce la cunoștință...
Credeam că dl colonel dorește...
Îmi pare rău, dra Greta...
După câte știu, este cu soția sa la operă.
Cu soția lui...
Ieși afară. Mai repede.
Du-mă acasă.
3 zile înainte de bătălia de la Kursk
Se va termina și asta.
De doi ani în Rusia și nu înțeleg nimic.
Luați-vă ceva de mâncare.
Da.
- De curând ieșiți din instruire. - Sunt niște copii.
Cu cât războiul durează mai mult, cu atât sunt soldații mai tineri.
Ce-i cu concediul meu?
Concediile sunt anulate.
E nevoie de fiecare om, pentru pregătirea ofensivei.
Rahat. Logodnica mea...
Tu nu ai logodnică, Bartel.
Cum să-mi găsesc una dacă nu primesc concediu?
Bună.
Permiteți-mi să mă prezint...
Cum se numea roșcatul de săptămâna trecută, Schneider?
La care i-a spulberat capul o grenadă?
Dacă mai trăiești patru săptămâni, poți să-mi spui numele tău.
Până atunci: unu, doi...
Fratele tău va face bărbați din ei.
Da, sigur.
- Soră, care e numele tău? - Charlotte.
- Vrei să bei ceva cu mine? - Eu nu beau la servici.
Atunci dă-mi un sărut. E ziua mea, împlinesc 21 de ani.
Atunci... felicitări.
Schijele umblă prin capul meu. Nu se poate opera.
Cred că arăt ca o fantomă. E amuzant.
Sunt din 707. Suntem numiți legiunea fantomelor.
Legiunea fantomelor?
Ce înseamnă asta?
Îi facem pe evrei să dispară.
Și pe femei?
Ce crezi că s-a întâmplat cu Lilija?
Era o asistentă bună.
Încetează, era evreică.
Și evreii doresc căderea noastră. Corect?
Ai grijă, să nu audă asta niște urechi greșite.
Fără să bați la ușă?
Crezi că eu sunt una din secretarele tale?
Nici nu m-am putut îmbrăca.
Nu e nimic din ceea ce n-am văzut încă.
Bădăranule.
Nevastă-ta are din nou migrenă?
Poate că ar trebui să o invit la o cafea.
Trebuia să mă suni înainte. Nu am timp.
Trebuie să învăț cântece noi.
În curând trebuie să înveți mai multe melodii.
Ce zici de un turneu?
Un... turneu?
Câțiva dansatori, un jongleor...
Și vedeta... Greta Del Torres.
Pot desigur... să o întreb pe Marika Rokk.
Aș putea învăța și câteva șansonete franceze.
Întotdeauna mi-am dorit să ajung la Moulin Rouge.
Paris urmează după asta.
După?
Turneul merge spre est.
Varșovia.
- Da... merge și asta. - Rusia.
Ce?
- Doar nu crezi că... - În fața a sute de soldați.
Împuțiți și...
Ofițerii care n-au văzut de mult nici o femeie.
Vei triumfa.
Și când vom învinge... Paris.
Milano.
Roma.
Viena.
Budapesta.
Toată Europa va fi a ta.
Fă-ți bagajul.
Mâine vei zbura.
Ce șanse avem?
Armata germană din Africa s-a predat.
Din Tunis până în Sicilia, sunt doar 300 de km.
Apoi aliații vor ataca Italia.
Trebuie să-i respingem pe ruși.
Scuzați-mă, dle locotenent major.
Când vom lupta?
- Ne vor ataca rușii? - Noi vom ataca.
Germanul atacă întotdeauna primul.
Comandantul Suprem a spus că până la iarnă se termină războiul.
A spus și anul?
Asta e demoralizare.
Defetism.
Băieți, e târziu.
La somn.
- Noapte bună, dle locotenent major. - Noapte bună, dle locotenent major.
Copii, intrați în casă, haideți.
Plecați de la fântână.
Schneider.
Pleacă de acolo.
Așteaptă. Oprește.
- Avionul pleacă în 30 de minute. - Știu.
Da?
- Scuze. E un etaj mai sus. - La evrei?
Da.
Au plecat.
Au plecat?
În Berlin nu mai există evrei.
Nici măcar nu au făcut curățenie, mizerabilii.
Liniște sau îi chem pe ruși.
Bine cel puțin că putem folosi mobila.
Spuneți...
aveți relații cu ei?
Ce faci acolo?
Nu vedeți ce face? Nu e permis.
Încetează.
- Ne vor împușca pe toți. - Da.
Stop.
Vei muri oricum. Mâine, într-o lună sau un an.
Dar dacă mai țipi din nou, o să mori acum.
Asta e valabil pentru toți.
Nu trebuie să mă urmați dar nimeni nu mă va opri.
Am fost în lagărul Sachsenhausen.
Au spus că au nevoie de muncitori pentru o fabrică din Lublin.
Ai avut noroc.
Îți doresc o călătorie plăcută.
Nu e ciudat că trenurile se duc pline...
și se întorc goale?
Vino.
Domnii mei, începe.
Pregătirile sunt finalizate.
Mâine dimineață începe ofensiva noastră.
care vizează ruperea frontului la Kursk.
Numele de cod: "Citadela".
Atacul va porni în două direcții. Orel și Bjelgorod.
La est de Kursk, ne vom întâlni cu divizia de tancuri Hotz 4.
Această luptă va aduce din nou avantajul armatei germane.
În 6 zile, Kursk trebuie să cadă. Comandantul așteaptă totul de la noi.
Diseară vom avea un concert cu o vedetă binecunoscută.
Oamenii trebuie să se relaxeze, înainte de a începe ofensiva.
Mulțumesc.
Locotenent major Winter.
Îmi pare rău de atentatul asupra companiei tale.
Atentatorii vor fi executați azi.
Ce este, Wilhelm?
Ajunsesem aproape la marginea Moscovei.
Acum avem din nou, mai mult de 500 de km.
Știu. Stalingrad a fost un dezastru.
Dar încă... putem câștiga acest război.
Am recucerit Charkov și Bjelgorod.
- După ce înainte le pierdusem. - Arată mai mult respect.
Trebuie să câștigăm această bătălie.
Rușii trebuiesc învinși, înainte să ajungă americanii.
- Poți pleca. - Dle căpitan.
Cum îți conduci oamenii într-o luptă,
în care ști că puțini vor supraviețui?
Singurii câștigători ai războiului sunt muștele.
Le îngrășăm cu carnea noastră.
Atenție.
Țintește.
Foc.
- Idiotule, ai tras pe lângă. - Eu...
Ești un laș prost.
Friedhelm.
- Ce vezi? - Nici o gară, nici un oraș...
Așteaptă.
Tancuri. Un tren plin de tancuri. Ascultă.
Trenurile militare au prioritate.
Dacă avem noroc, germanii atacă în est. Câștigăm ceva timp.
Trebuie să ne odihnim.
Câteva minute. Apoi continuăm.
Mulțumesc.
Alo?
Ascultați băieți, dacă credeți...
Friedhelm.
Bună.
- Ce surpriză. - Mă bucur că te văd.
Charly.
Ai fost grozavă.
Cine ar fi crezut.
Trebuie să sărbătorim asta.
Stați... Am ceva aici.
Ce tineri eram.
- Ce-i cu poza lui Viktor? - Pentru pașaport. A fugit.
Îi merge bine.
I-am vizitat părinții.
Șampanie.
Comandantul spune, că până la sfârșitul anului câștigăm războiul.
Apoi mergem la Milano și Paris, la concertele mele.
- Pentru tine, Greta. - Pentru tine.
În cinstea noastră.
Intră.
La naiba. Comandantul dă o cină privată.
Vin imediat.
Deci...
Luați tot ce doriți.
Și nu mă așteptați. S-ar putea să dureze.
Dar mai stau câteva zile aici.
Bine... atunci o vom celebra pe Greta Del Torres în absență.
Exact.
Și eu trebuie să plec.
Căpitanul Feigl mă așteaptă.
Da.
Și eu trebuie să plec.
Haideți, ce-i asta? Să sărbătorim puțin.
Wilhelm, ce este? Nu ne-am văzut demult. Uite, un Bordeaux.
Din 34. Charly.
- De ce nu putem... - Pacienții mei mă așteaptă.
Ești un nemernic.
Nu vreau să-i dau speranțe deșarte.
- Soldatul cu rana la cap... - Da?
Nu te simți bine?
Ține. Ce-i cu el?
A murit.
- Bine. - Haide.
Cine are curaj, să vină cu noi.
Nu pot.
Dle locotenent?
Când i-am împuscat pe țărani...
Pentru fântână...
Credeți că toți erau partizani?
Nu.
Ați ucis mulți?
Ucizi, înainte să fi tu ucis. Asta e tot.
Am vrut să mă înscriu pentru semestrul de iarnă, în Freiburg.
La profesorul Heidegger. Filosofie și istorie.
Credeți că... credeți că voi reuși?
Mai bine alegeai semestrului din vară.
- Da. Mama mea a spus... - Acum taci.
Da. Scuze.
Încă o oră și 20 de minute.
Ce crezi?
La fiecare o să-i vină rândul odată.
Schneider a avut chiar mai multe încercări.
Când te-au bătut...
Am meritat.
Nu, nu ai meritat.
Te-am lăsat singur.
A fost...
Nu este ușor să știi, tot timpul, ceea ce este corect.
Tata aștepta de la mine, ca eu...
Atac.
La arme. Haideți.
Mai repede. Haideți.
Adăpostiți-vă.
- Trag prea scurt. - Nu sunt ale noastre, idiotule.
Nu mai rezist mult...
Pregătiți totul.
Trezește-te.
GLIWICE - POLONIA 50 de km de Auschwitz
- Dra Müller, trebuie să plecăm. - Imediat.
Începe ofensiva. Pilotul trebuie să decoleze imediat.
- Crezi că las totul aici? - Cum vreți, dra Müller.
Spune-le să aștepte. Sunt Greta Del Torres.
Sunt ale noastre.
Dați-le, băieți. Mâncați-le oțelul.
Nu-i problemă.
Așa se întâmplă la început.
- Începem. - Da. Ridicați-vă.
Începem. Hai, băieți. Începem.
Băieți, începem.
Rușii au știu că vom ataca.
- Nu îi vom surprinde. - Știu.
Apasă tare. Vei reuși.
Am nevoie de o infuzie.
Greta?
- Rezistă. Vei reuși. - Idioții au zburat fără mine.
- Care este numele tau? - Werner.
- Werner. Uită-te la mine. - Comandantul nu a fost disponibil.
- Vei fi operat. - Credeam că poți să mă ajuți?
Ce?
Soră.
Werner?
Am nevoie de o soră.
- Ajută-mă. - Ce?
Ajută-mă.
Haide.
La trei.
Unu... doi, trei.
Repede.
Mai repede.
Ce vrei să faci?
Nu știu.
Înapoi în Germania. Și tu?
Varșovia.
Alina.
Viktor.
Nu credeam că o să-i fac vreodată, urări de bine, unui german.
Stai.
Fugi.
7 iulie 1943
De trei zile se desfășura o mare luptă între tancuri.
Care ar fi trebuit să fie decisivă.
Mai mult de 7000 de tancuri au participat la luptă.
Friedhelm a avut dreptate.
Armata Roșie a fost pregătită.
Pierderile sunt uriașe.
Sperăm de zile la trupe de ajutor.
KURCHATOW - RUSIA 300 de km de Moscova
La 2 km de aici este o statie de telegraf.
Misiunea ta este să o preiei și să reziști acolo.
Am sprijin de blindate?
Rezistența rusă este acerbă.
Am pierdut jumătate din tancuri și 40% din personal.
Nu avem. Toate rezervele sunt aruncate în luptă.
Trebuie să cuceriți stația și să o păstrați.
Nu sunt inamici.
Noi suntem aici.
Stația de telegraf este la 300 de metri nord est.
Prima grupă...
A două grupă merge înainte.
Prima grupă vă urmează. A treia grupă, foc de acoperire.
- Ați înțeles? - Da, dle locotenent.
Să mergem, fetelor. Marș. Încărcați și asigurați.
- Marș, marș, marș. - Haide, tu mergi înainte.
Până la pasaj. Prima grupă înainte.
Haide.
Grenadă.
Bartel, la comanda mea.
Foc de acoperire.
Hai, băiete.
Avansați.
Seibold, Winter, asigurați.
Mișcă, băiete.
Ridică-te...
Tanc.
Ieșiți de acolo.
Înapoi.
Cum ai rezistat?
Te-ai schimbat.
Ești așa de...
Am omorât o femeie.
Lilija.
Era evreică.
Ea m-a ajutat, iar eu am trădat-o.
Nimic nu este așa cum am crezut noi, Greta.
Speram că Viktor o să scrie.
Habar n-am cum îi merge.
Și unde este acum.
Rana nu se vindecă de la sine. Este periculos.
Trebuie să fie cusută.
Și?
Cum ai ajuns în tren?
După capitularea noastră
germanii m-au prins pe stradă.
Și m-au trimis la muncă, în Germania.
- O fermă din Franken. - Ce s-a întâmplat?
Nu ți-a plăcut ciolanul și varza murată?
Și tu?
Ești evreu?
Poate trebuie să te dezbraci în fața germanilor.
Mușcă.
Unde este locotenentul Winter?
Unde sunt întăririle? Unde sunt?
Ne-au lăsat singuri.
Mesaj de la căpitanul Feigl.
Rușii au atacat la Orel.
Aliații au aterizat în Sicilia.
Acum e un război pe două fronturi.
Comandantul a mutat tancurile spre vest.
La avioane le lipsește combustibilul.
Avem nevoie... de întăriri aici.
Îmi pare rău.
Nu putem ajunge la Kursk.
Odihniți-vă până dimineață.
Ordinul este să cuceriți stația de telegraf și să rezistați.
Toată Sicilia am pierdut-o.
Iar oamenii mei sunt sacrificați pentru o stradă.
Schimbul.
Ai avut dreptate.
A scos ce era mai rău din noi.
Da, știu.
Dar asta nu schimbă nimic. Mâine vom lupta din nou.
- Până la ultimul. - Da. Până la ultimul.
Cât de mulți dintre noi au căzut în doi ani?
Schneider, Dogerlow, Verbindsky, Bertok...
- Pur și simplu... - Încetează.
Se va opri doar atunci când se sfârșește. N-ai înțeles?
Suntem ca vitele la abator. Astăzi eroi iar mâine porci.
Nu are nici un sens. Nu există nici o logică.
Dumnezeu ne-a abandonat. Suntem singuri.
Nici un rahat de general, nici un Comandant. Numai noi.
Și dacă vom muri mâine... așa și trebuie.
Dar tu ne vei conduce. Aștept asta de la tine.
Doi. Muniție.
Dle locotenent.
Wilhelm.
Doar pentru asta?
Pentru asta.
Pentru asta?
Doamne...
Pentru asta.
Vom aștepta până se întunecă.
Dacă nu au ajuns ai noștrii, ne întoarcem.
Este singura noastră șansă.
Cum ați ajuns așa?
Omul rezistă tentației de a fi uman.
Unii ajung așa, alții nu...
Nimeni nu știe dinainte.
Un singur lucru: Nimeni nu rămâne ca înainte.
Cum de ați supraviețuit atât de mult?
Speri să fie lovit cel de lângă tine.
Un bun soldat e, de fapt, laș. Doar ocazional e curajos.
Atunci nu sunteți un bun soldat.
Ține-ți capul jos.
Vânătorii siberieni nimeresc de la 300 de metrii o monedă.
Un german venea în fiecare noapte la mine.
Soția lui se făcea că nu știe.
Apoi am observat că sunt...
Însărcinată.
O fată.
Mi-au luat-o.
Soția fermierului nu putea avea copii.
Dar el vroia un băiat.
Și a început din nou.
Atunci i-am pus cuțitul la gât și i-am spus:
Eu nu aduc pe lume, mici soldați germani.
I-am spus că data viitoare îi tai chestia lui mică.
M-au luat și m-au băgat în tren.
Drumul e lung. Dacă vom ajunge la Lodz, avem o șansă.
Acolo am prieteni.
Unde sunt ceilalți?
Morți.
Toți.
Strânge-ți tot. Atacul este oprit. Ne retragem.
Apă.
Prietena ta?
Mama mea.
I-am scris nu voi studia la vară cu prof. Heidegger.
Eu nu pot muri.
E bine pentru tine.
Nu, vreau să spun,
că mama mea...
m-a avut la vârsta de 48 de ani.
A fost o minune.
Singură m-a crescut.
O femeie simplă.
S-au dus la oficiul de recrutare și le-a zis,
că sunt singurul fiu, că trebuie să studiez,
și nu pot fi recrutat.
O femeie curajoasă.
Au ținut-o arestată timp de o noapte.
Deoarece și-a uitat datoria de mamă germană.
O femeie în vârstă 68 ani.
Ați înțeles?
Haide. Plecăm de aici.
Îmi pare rău, Martin. Nu te pot lua cu mine.
- Pariem? - Niciodată.
Am tras direct în inimă.
La naiba.
E Friedhelm.
La naiba.
Am crezut că e un rus.
- De ce poartă o... - Taci dracului din gură.
Mă auzi?
Mai poate aștepta.
Lovitură lângă inimă. Pierdere mare de sânge.
Nici o șansă.
Friedhelm.
Friedhelm?
Dr. Jahn.
Ce facem cu el?
Fără speranță.
- Acesta la operație. - Nu se poate.
Îl cunosc.
Vă rog.
Duceți-l pe masă. Imediat.
Dar grăbește-te.
Nu. Tu nu. Sora Hildegard.
Să nu mori.
Friedhelm?
Wilhelm... Îi scriu lui Wilhelm, că trăiești.
Nu.
Wilhelm...
E mort.
Septembrie 1943
La începutul războiului lupți pentru patrie.
Mai târziu, când apar suspiciunile,
lupți pentru camarazii tăi, pe care nu-i poți abandona.
Dar ce se întâmplă când nu mai e nici unul?
Când rămâi singur.
Când singurul pe care îl mai poți minți ești tu însuți.
Pentru ce mai lupți?
Ai grijă de tine.
Îți doresc din inimă să-ți găsești în curând fericirea.
Da.
Charlotte.
Ai venit acasă...
- Doare? - Merge.
Doamne. Ai venit.
Vezi, am avut dreptate. M-am rugat ca să-l aducă înapoi.
Da.
Pe el...
Și Wilhelm se va întoarce.
Știu.
Știu că trăiește.
Mai am făină și două ouă. Fac o prăjitură.
Îmi pare rău, că glonțul a nimerit mai la stânga.
Bun venit minunatei și unicei, Greta Del Torres.
Pentru frumusețea femeii germane. Noroc.
- Deja înapoi? - Nu mai e nevoie de mine pe front.
Dar poți să mai treci pe acolo.
Ne-ai onora cântând cu noi?
- Haide, fată. - Haide.
- Haide, cânta cu noi. - Mulțumesc, sunt obosită.
- Haide, fată. - Ia mâna.
- Ai găsit ceva mai bun pe front? - Noi nu suntem suficienți de buni.
S-a săturat până în gât, de soldații din prima linie.
Numai până în gât?
Am o surpriză pentru voi, domnilor...
Victoria finală nu se va mai întâmpla.
Ești nebună?
Dacă doriți să mai fiți eroi, grăbiți-vă.
Care e numele ei?
Greta.
A încercat să mă salveze.
Ce face?
Mi-ar place și mie să știu.
Nu ne-am putut lua rămas bun.
Ieșiți.
Ieșiți afară.
Doar am dormit aici. Plecăm imediat.
Intrați acolo.
Puteți sta câteva zile.
Mulțumim.
Prietenul tău nu prea vorbește.
Nu.
Mă duc la piață.
Îl puteți ajuta pe fiul meu, la câmp.
Pe mai târziu.
Trebuie să dispăreți.
Dar tatăl tău a spus...
Se duce în oraș. Cine ajută partizanii va fi împușcat.
Tatăl meu le va spune germanilor.
- Ce spune? - Că îi va aduce aici pe germani.
Dacă vreți să mai trăiți, atunci veniți cu mine.
Vino.
- Rusia 41, nu-i așa? Ai fost acolo? - Desigur. Are semnul răniților.
Insigna de infanterie. Medaliat.
- Medalie de luptă corp la corp. - Medalia de luptă contra tanc.
Pe câți ai lichidat?
Potrivit știrilor rușii luptă cu ultimele rezerve.
Băieți, ajunge. Lăsați omul în pace. Ieșiți afară.
Doar pentru că ești un erou, nu vrei să vorbești cu noi?
Anul viitor am 17 ani. Voi primi mai multe ca tine.
Asemenea tipi ne strică războiul.
Înțeleg că dl. colonel nu are timp.
Dar asta îmi spuneți de o lună...
I-ați spus numele meu?
- Roma e prea aproape de front. - Ai promis.
- Lasă-l în pace pe tata. - Atunci Florența. Vroiam...
Te rog, tati. Vreau să văd "Nașterea lui Venus". Și pe David.
- Te rog. - Vom vorbi altă dată.
Cine e?
Noroc.
Cine sunteți?
Eu sunt Alina Bigaj. El este Viktor.
Fugim de germani.
Nu înțeleg.
Ai spus...
Nu, nu. Nu, nu. Nu.
- Mamă, te rog. - Nu.
Voi fi bine. Nu mi se va întâmplă nimic.
Nu.
Hei, tu de acolo. Vino aici.
Ne-am rătăcit.
Vorbești germană?
Uită-te aici.
Cineva a crezut că războiul pentru el, s-a terminat.
Ridică-te.
Sus.
Locotenent Winter. Compania 3, regimentul 60 infanterie.
Deschide ușa.
Îmbrăcați-vă.
- Ce? - Imediat.
- Luați loc. - Pot să...
Luați loc.
Vreau o explicație...
Ați exprimat îndoieli cu privire la victoria finală.
Este corect?
Ești poloneză?
Da.
De unde ești?
Varșovia.
Varșovia...
Am un prieten în Varșovia.
La intersecția Leszno cu Ogrodowa. Franek Madajczyk. Îl cunoști?
Nu.
Toți din Varșovia îl cunosc pe Franek Madajczyk.
Posibil.
La intersecția Leszno cu Ogrodowa nu există nici un Madajczyk Franek.
De ce nu?
Pentru că nu există intersecția Leszno cu Ogrodowa.
El este german?
Da.
De ce ești împreuna cu un german?
Ți-o tragi cu el?
Ești evreu?
Nu.
Ești așa sigură?
Cum ai spus... mi-o trag cu el.
Există spioni. Germanii plătesc pentru noi.
De ce ar trebui să vă cruțăm viețile?
Ce bădăran.
- De ce n-ai răspuns la telefon? - Stai jos.
Ce înseamnă asta?
Stai... jos.
Defetism,
revoltă,
denigrarea Comandantului Suprem.
Tu m-ai trimis acolo. Departe de Berlin, de femeia ta frigidă.
Ține-ți gura.
Nu mă poți aresta.
Atunci îți arestezi și propriul tău copil.
Sunt însărcinată.
Îmi pare rău.
Am încercat totul la judecător.
Amnezie după o grenadă. Că ne cunoaștem din 1940...
Care e verdictul?
Anularea tuturor drepturilor tale... și...
moarte prin împușcare. Mâine la ora 6.
Eu..
aș fi arătat milă... - Războiul este oricum pierdut.
Trebuie doar să vă hotărâți...
Să muriți...
Sau să mințiți.
- Wilhelm, eu... - E bine așa.
AM COLABORAT CU GERMANII
Cei mai mulți oameni cred că
războiul constă, în principal, în luptă.
Nu e adevărat.
Este, de fapt, o continuă așteptare.
A următorului atac...
Masa următoare.
Dimineața următoare.